I tider av tyranni och orättvisor då lagen förtrycker folket
kan den fredlöse ta sin plats i historien.
England vid sekelskiftet 1200 var en sådan tid.
Kan någon tala om vad som händer?
Var inte dum, Walter. För honom till sängen.
Regla dörren.
Richard, vakna.
Vem där?
Vakna, Thomas.
Öppna portarna!
Ungjävlar.
Pil.
Lykta.
Jag ser er, ungjävlar.
Jag ser er!
Tjuvaktiga kryp.
De har tagit allt vårt utsäde.
Vad ska vi plantera?
Be.
Kung Rikard Lejonhjärta
utblottad på rikedom och ära, plundrar han sig fram, på vägen tillbaka till England
efter sitt tioåriga korståg.
I hans armé finns en bågskytt vid namn Robin Longstride.
Här är berättelsen om hur han återvänder hem
och hur han skyddar de svaga mot de starka
och döms till ett liv utanför lagen.
Hallå där!
SLOTTET CHALUS, FRANKRIKE - ÅR 1199
- Varsågod, pojk. - Tack, Robin.
Robin.
Bågskyttarna ska göra sig stridsberedda.
Typiskt. Jag är hungrig.
Göm de här också.
Vi tar dem till middag istället.
Ert bad, Sire.
För Guds skull, få dem att sluta göra så där!
De älskar er, Sire.
Mitt huvud. Det låter som helvetesklockor.
Är det slottet?
Ett slott till att erövra sedan beger vi oss hem till England.
Kung Rikard! Ära vare konungen!
Hallå, bågskytt!
Håll dig vid liv!
Vi träffas i kväll.
Glöm inte pengarna den här gången.
Det ska bli ett nöje att ta dem från dig.
Flytta er upp!
Täck kungen! Täck kungen!
Förbered barrikader!
Nu ska vi natta fransmännen!
Res barrikaderna!
Jimmy.
Lugnt och fint. Se till att det fungerar.
Spring!
Backa!
Död åt Frankrike!
Beredda!
Det blir en fin nåldyna!
Kung Filips arsle!
Se hur de ställer upp för Lejonhjärta!
Skjut på!
Den brinner hela natten. Låt dem inte släcka.
De där idioterna tar sig igenom i morgon, och får all ära.
Bra gjort, Jimmy.
TOWERN, DET KUNGLIGA SLOTTET
Ers majestät.
En engelsk prinsessa utestängd från sin make
för ett franskt bakverk!
Skäms du inte?
Skammen är hans.
Gå då in och säg det till honom.
Stå och gnälla vid hans nyckelhål leder ingenstans.
John.
Herregud. Vad i...
Ursäkta. Min son behöver rådgöra med mig.
Nej, det behövs inte. Fråga henne.
Mor, snälla, har du ingen anständighet?
Jag är i en belägenhet som ingen mor borde se sin son i.
Tyvärr, det är färdigt.
- Jag vet, men det är min mor. - Det räcker nu.
Vid närmare eftertanke är det bättre att du hör på vad jag har att säga.
Trots att jag vill slippa se dig.
Mor.
Jag är här i rummet för att rädda riket
från konsekvenserna av den här opassande förlustelsen.
Hennes onkel är för tusan Frankrikes kung.
Det är sant.
Lägg dig ner.
Hennes onkel vill ha tillbaka henne.
Filip vill ha en anledning att korsa
kanalen med en armé.
Och du har gett honom den anledningen.
Återvänd till din lagvigda hustru och rädda England.
Min lagvigda hustru är ofruktsam som en tegelsten.
Tycker du verkligen det är en hustru för mig?
Du som förärat din make åtta barn
så att även nu när döden tagit resten
har du en kung och syskonskarans minsting som kallar dig "mor".
Det är bättre med en tjänsteflickas oäkting
än att lägra brorsdottern till Englands fiende.
Eller lägra henne och äkta henne.
Jag har bett påvens män ordna ett upphävande.
Och tror du att påven
gynnar Englands kungliga puttefnask före Frankrikes kung?
Han kanske tillmötesgår sonen till Eleonora av Akvitanien.
Och den blivande kungen av England.
Rikard Lejonhjärta är 40 år, om inte mer.
Och barnlös.
Jag är en drottning i vardande.
Ja. Ja.
Förstår du?
Hon är min Eleonora.
Nu förstår ni. Spelet handlar inte om tur.
Det handlar om konsten att minnas och snabbhet.
Vem vill gå hem med färskt kött?
Vi har en fasan.
Ni har tre val. Höger, vänster eller mitten?
Mitten.
"Mitten," säger han. Mitten.
Jag är ledsen för lökarna. Unge man, du förlorar.
Robin! De ska vara i grytan.
Lättretlig typ!
Okej, vad har vi mer?
Elden gör det den ska.
Vi bryter oss igenom tidigt imorgon.
Med god vind kan vi vara hemma om tre dagar.
Ska du återvända till Nottingham?
Jag har en hustru som väntar på mig.
Jag har en mor som vägrar dö
och en bror som vill se mig död.
Det första jag ska göra är att låsa in dem.
Ert folk kommer att glädjas över er återkomst.
Och det vill jag att de ska kunna fortsätta med.
Så de minns mig som jag var.
Min armé vet bättre.
Lejonhjärta är skabbig.
Varje man i er armé avgudar er, Ers majestät.
Fjäska inte.
Jag förstår hur svårt det är att vara vän med en kung.
Kom, Loxley. Vi letar rätt på några busar och dricker och skrattar.
Vi försöker hitta en ärlig man.
Ja.
Det gör vi.
Så är det, lille man. Det här är inget turspel.
Det handlar om konsten att minnas och snabbhet.
Jag har ett snabbt öga. Jag håller koll på dig.
Det finns tre alternativ.
Höger, vänster eller mitten.
Jag tror jag tar ett fjärde alternativ.
Ett fjärde?
Jag har kollat dig ett tag nu, Longstride.
Det finns ingen ärta.
Det är ett trick!
Du tar bort ärtan när du gör dina byten och vändningar.
Nu har jag dig.
Rör dem inte igen.
Jag gör det!
Du förlorar.
Det går bättre än du tror.
Slå tillbaka, Robin.
På knä! Era dumma jävlar!
Fall på knä för kungen!
Backa undan, nu.
Nej, Loxley. De är soldater som roar sig.
Syndare i min egen anda.
Vem började bråket?
Jag, Sire.
Jag slog första slaget.
Du är en ärlig man.
Och vem slåss du mot?
Han slogs mot mig, Ers majestät.
Jag trodde han var en sämre kämpe.
Det visade sig vara annorlunda.
En fiende som visar respekt.
Stå upp, ni båda.
Inte ni.
Modig och ärlig.
Är du modig nog att berätta för en kung, nåt han inte vill höra?
Vad tycker du om mitt korståg?
Kommer Gud att glädjas åt mitt offer?
Nej.
Varför säger du det?
Massakern vid Acre, Sire.
Högre!
När ni sa åt oss att fösa ihop 2 500 muslimska män, kvinnor och barn
tittade en ung kvinna som låg bunden vid mina fötter, upp på mig.
Det var inte rädsla i hennes ögon. Det var inte vrede.
Det var bara medömkan.
För hon visste att när ni gav ordern
och våra svärd föll på deras huvuden
i det ögonblicket blev vi gudlösa.
Vi alla.
Gudlösa.
Ärlig,
modig
och naiv.
Där har ni er engelsman.
Precis där.
- Bra gjort. - Du satte honom på plats.
Piskstraffen blir värst.
Brännjärnen blir värst.
Om de inte hänger oss.
Nej, det här blir det värsta.
Och det här blir slutet på det hela. Så fort jag kommer loss härifrån, sticker jag.
Jag är inte skyldig Gud eller nån annan mina tjänster.
FONTAINEBLEAU, VID SEINE, FRANKRIKE
Ert vapen, Godfrey.
Ers majestät. Filip av Frankrike.
Varsågod.
Har ni känt John länge?
Ja, faktiskt.
På engelska, tack.
Vi känner varandra sedan vi delade bröst.
Amma.
Faktiskt.
Vi har stått varandra nära sedan dess.
Bra.
För England under er vän John
är ett land utan kampvilja.
Jag kan inta London med en armé av tuppar.
Men Rikard är på väg hem.
Och under Rikard blir England ett helt annat djur.
Rikard kommer att återvända genom skogen Brocéliande.
Vi känner till exakt var.
Han reser alltid före sin armé tillsammans med några få pålitliga riddare.
Med Rikard död blir det lätt för er att vända landet mot John.
Ett utmärkt tillfälle att invadera. Förbannat.
Även döende djur kan vara envisa.
Döda Lejonhjärta och ni ska bli rikligt belönad.
Till er tjänst, Ers nåd.
Det är jag som står i skuld till er.
Dags att äta!
Kom och ät soppa!
För England!
Jag dödade kungen! Titta!
Jag dödade kungen!
Jag behöver en läkare här!
En läkare! Snabbt!
Täck oss, nu!
Skydda honom!
Skydda kungen.
Läkare!
Varför, Loxley, mår du inte bra?
Läkare!
Vin.
Vad är det?
- Kungen är död! - Död?
Död.
Säger du det, Jimmy. Slå ut sprintarna då. Vi ska skapa vårt eget öde nu!
Jag kommer med er.
Nej, det ska du inte. Vi tar inte hand om herrelösa.
Ju fler, desto bättre.
Han kan bli användbar.
Vart ska vi?
Till kusten innan 3 000 soldater kommer dit.
Och priset för en kanalresa ökar hundrafalt.
Hur bli det med våra löner?
Du tyckte det var svårt när han levde.
Försök få betalt av en död kung.
Okej, samla ihop era saker så snabbt ni kan.
Jag gillar den nya kyrkan.
Lady Marion,
jag hade blivit ledsen över att lämna er utan ett farväl. Tack så mycket.
Jag önskar er en god resa, fader Tancred.
Men jag söker vår nye själasörjare.
Senaste tiden har jag saknat er på söndagsandakten och mina predikningar.
Jag vill ha en tyst kyrka, fader, när jag ber om ett mirakel.
Er nya församling består av kvinnor, barn och gamla människor.
Männen har dragit ut i krig.
Deras föräldralösa barn förvildas i skogen.
Fälten står redo att bli sådda men vi har inget utsäde.
Och kyrkans lador står fulla med säd.
Ni tror väl inte att kyrkan
låter sin säd planteras på era fält?
Den säden ska levereras till York.
Jag är broder Tuck.
Fader Tancred har befordrats till York
där han ska påminna biskopen att folket i Nottingham...
Biskopen behöver inte påminnas att folket i Nottingham
ska skörda det de sår och ångra sina synder.
Miraklet jag ber om är att biskopen visar lite kristlig godhet.
Som jag sa, fader, jag vill ha en tyst kyrka när jag ber.
Ni kommer att få problem med Loxleys från Peper Harow.
Har ni bin, Tuck?
Jag har bin och de har mig.
BROCELIANDESKOGEN, FRANKRIKE
Stopp!
Bakhåll!
Hitta honom.
Ta allt ni vill.
Var är Lejonhjärta?
Rikard, var är ni?
Ni är riddare?
Var är kung Rikard?
Var är kungen?
- Död. - Död?
Verkligen?
Om kungen är död, vart är ni på väg?
Vi levererar kronan.
Rikards krona.
Hur mördar man en död kung?
Ge mig kronan.
Den är i sadelväskan.
Kronan! Skynda dig!
Ta tillbaka kronan! Döda hästen!
Ni är engelsman.
När det passar mig.
Vem är ni?
Robert Loxley.
Det är kungens häst.
Jimmy! Flytta på dig!
Jimmy!
Robin, de är fransmän.
Bakhåll.
Vad händer?
Ta skydd!
Framåt.
John.
Nej.
Han är död.
Hjälp.
Mitt svärd.
Dess värde för mig är stort.
Det har tillhört min far.
Sir Walter Loxley
av Nottingham.
Känner ni till det?
Ja, jag har hört talas om Nottingham.
Då har ödet...
Ödet har lett mot mig.
Ni måste ta svärdet till min far.
Det kommer att ge mig frid.
Jag tog det i vredesmod och utan hans samtycke.
Ni måste känna till banden av kärlek
mellan en far och hans son.
Min far övergav mig till männens värld när jag var sex år.
Jag vet inte mycket om kärleken mellan far och son.
Jag ber er.
Longstride,
säg att ni gör det.
Jag ska.
Det är en pakt svuren i blod.
Det är en liten rispa, Allan, det är allt.
Robin!
Loxley var på väg mot kusten för att möta skeppet.
Kronan kan bli vår biljett hem.
Vi är vanliga bågskyttar, Robin.
Kommer vi till kungens skepp med kronan anklagas vi för mord.
Hur vet man
att riddarna man ser verkligen är riddare?
Inget skiljer en riddare
från vilken man som helst, utom det han har på sig.
Allt vi behöver finns här.
Rustningar, hjälmar, svärd,
och vi kommer till England som rika män
med hästar och guld.
Ödet har lett mot oss till slut.
Och för en gångs skull ska jag inte svika mitt öde.
Ta av dig den där kronan, Will,
och fyll den till brädden.
Vi överlämnar denna själ i Din vård, Herre.
Vi ber, väl framme vid evighetens port
låt honom komma in.
Goliat vänder jorden fint. Men till vilken nytta?
- Nässlor? - Nässlor och maskrosor
håller oss vid liv.
Kom, Goliat. Den här vägen.
Tills det sker ett mirakel.
Marion, sheriffen.
Marion, jag har varit vid Peper Harow och väntat förgäves
på sir Walter.
Hälsa att jag har annat att göra än att vänta på honom.
Det har ni. Rövare strövar fritt i Sherwood.
Det är sheriffgöra. Varför ser ni inte till det?
Hälsa token att nästa gång slår jag in hans dörr.
- Om han är för stolt att betala... - Nej, nej, nej. Han är inte för stolt.
Han är för fattig.
I kung Rikards namn har ni berövat oss vårt välstånd
för utrikiska äventyr.
Samtidigt har kyrkan i den nådige Gudens namn
utan nåd skördat den största delen av det vi skulle ha för att föda oss själva.
Av en sheriff och en biskop vet jag inte
vem som är engelsmännens största förbannelse.
Marion,
varför gör du mig till din fiende
när du behöver mig som din beskyddare?
Vad för behov?
Om du lämnar mig nu
ska jag förlänga ditt liv genom att inte berätta för min make
om ditt besök när han kommer hem.
Din make? Efter tio år?
Om han inte är död rumlar han fram längs bordellerna på barbarkusten.
Så talar en man med erfarenhet.
Fundera på det, Marion.
Sir Walter dör utan en arvinge.
Peper Harow tillfaller kronan och du får bo i en koja.
Då kommer du gärna till mig.
FRANKRIKES NORRA KUST
Kapten, där.
Sir, vi förväntade oss tolv ryttare och kungen.
Vår älskade kung är död.
Länge leve konungen.
Och vem är ni, sir?
Sir Robert Loxley av Nottingham. Och ni?
Jag är kungens adjutant, sir.
Kom ombord innan tidvattnet lyfter henne. Det kommer in fort.
Och vi ska ro mina granna grabbar Det brådskar grabbar små
Vi har en lång väg kvar
Tills vi sjunger och dansar och bjuder farväl till Frankrike
LAMM BLIR LEJON
Så vad är planen för morgonen?
Båten stannar vid Gravesend på väg mot London.
Vi låter dem få äran att återlämna kronan och vi försvinner.
Vart?
Norrut.
Det passar mig.
Ro, granna grabbar, ro
Men nu är vi tillbaka Så lås in era döttrar
RESA SIG OCH RESA SIG IGEN
TILLS LAMM BLIR LEJON
THEMSENS FLODMYNNING, ENGLAND
Gör er klar, sir Robert. Vi lägger till om 20 minuter.
Gravesend?
Nej, ers nåd. Towern.
Will.
John. Allan.
- Ja. Var är vi? - London.
Herregud!
Vi lägger till om 10 minuter.
När det här är klart, var redo att rida.
Tänk om Loxley var känd
av kungens mor eller bror eller nån annan!
Då får vi rida för våra liv.
Jesus, Maria och Josef. Petrus och Paulus och Maria!
Jag visste det!
God morgon, ers nåd.
Lite råd under den här tragiska händelsen.
Ni förstår att allt måste göras korrekt,
så ni ska ge lady Eleanor kronan.
Ni går ner på ert högra knä.
Se inte henne i ögonen när ni säger att kungen är död.
Och res er inte förrän de andra gör det. Har ni förstått?
Ja.
Agnes.
Min blå och guldfärgade brokad.
Ja, Ers nåd.
Gör plats för drottningen.
Sluta.
Vad är det? Vad händer?
Kung Rikard återvänder från Frankrike.
Har Loxley lurat oss?
Fall på knä.
Må du få ett långt liv, min son.
Res dig nu.
Kungen är död.
Länge leve konungen.
- Länge leve konungen! - Länge leve konungen!
Res er.
Du...
Jag känner inte dig.
Robert Loxley, Sire, av Nottingham.
Välkommen då.
Och hur dog min bror?
I strid, Ers majestät, som han levde.
Som han levde.
Du förtjänar en belöning...
Vi hämtar hästarna.
...för att ha fört hem nyheten.
Fall på knä.
Sa du att du var från Nottingham?
Ja.
Din far, sir Walter
är skyldig skatter till kronan.
Min krona.
Hälsa honom att det är jäkligt dyrt att driva ett land.
Och alla måste betala för sig.
Vi kan börja med den här.
Gör plats för kungen!
Ers majestät.
Gör plats för kungen!
Godfrey.
Godfrey, min vän! Trevligt att ses.
- Hur var resan? - Bra, Sire.
Vad har hänt med ditt ansikte?
En jaktolycka. Det är ingenting.
- Skrämmande. - Ers majestät.
Säg att det är ett duellärr. Damerna kommer att älska dig ännu mer.
Jag bugar mig för ert kunnande, Sire.
Du kan resa dig nu.
Sir Robert.
Ni känner kanske till mig. Jag är William Marshal.
Din far och jag umgicks som unga män.
Hälsa att jag besöker honom snart, på vårens första mörka natt.
Jag kanske behöver hans hjälp.
Det ska jag. Jag ska hälsa honom.
Vem han än är och vad han än är, vet han för mycket.
Gör dig av med honom.
Framåt!
Ge upp det ni har.
Proviant, pengar, kläder
eller ert liv.
Thomas Cooper.
Är det du?
Är du sjuk, Thomas?
Det är vi alla.
- Var är de andra? - Säg inget.
Loop blir arg.
Nej, din mor blir arg.
Antingen kommer ni med mig, eller kommer jag och hämtar er.
Ert val.
Var är de?
Svara mig.
Fyra män, fem hästar, en grå.
- Har du sett dem? - Det hållet.
Predikningarnas konung
Frälstes från ondo
Men han kunde inte uttala sin sista
För Gud skar upp hans strupe
Guds armborst skar upp hans strupe
Herregud! Kan du inte sjunga nåt gladare?
Sjung nåt taktfast om äventyr och djärvhet och mod.
Nej, sjung nåt om en kvinna.
En stor kvinna.
Min lilla armé-älskling Jag älskar dig så det knakar
Jag klättrar upp till din kammare Och under din enorma...
Jag är klar. Pengarna är uppdelade.
Vi bör också dela på oss.
Vilken väg tar du?
Jag står i skuld för den här förmögenheten
och jag måste återbetala den.
Varför?
Inskriptionen på svärdet förföljer mig.
Kanske är det bara inbillning. Jag vet inte.
Men jag tänker ta svärdet tillbaka till dess ägare.
Och uppfylla hans döende sons önskan.
Är du galen?
Du sa just att vi är i fara, Robin.
Så väljer du den osäkra vägen?
De kommer dit och hittar dig.
Att återgälda god tur med ringaktning. Det inbjuder mörka krafter.
- Jag följer med. - Och jag.
- Ja. - Nej.
I kväll är vi tillsammans.
Imorgon går vi skilda vägar.
Packa ihop era andelar. Vi äter och sover.
Will, du tar första vakten.
Will.
Se upp!
En hann undan.
De jävlarna! De har stulit min förmögenhet.
Rikards armé kommer hem.
Det kostar pengar att hålla en armé. Marshal, du har hand om pengarna.
Det har jag, Sire.
Men att upplösa den kan kosta mer än att behålla den.
Varför, kanslern?
Kung Rikards kampanjer var kostsamma. Och de förväntade intäkterna...
Vad betyder det för mig, Marshal!
Min brors problem är över!
De är över!
Utrym rummet.
Så... Beskattning.
Beskattning?
Att mjölka ett torrt juver ger inget annat än att man blir avsparkad från mjölkpallen.
Mor, bespara mig dina bondska minnen.
Du har inga och jag förstår dem inte.
Det är svåra tider nu.
Vi kan vinna tid.
Jag kan skicka sändebud som ordnar lån.
Det finns pengar från Sicilien till Normandie.
Låna pengar med mössan i hand.
Din härskare är kung.
Kronan kan driva in skulder här hemma.
Baronerna i norr hävdar att de är fattiga men så sjunger alltid rika män.
Så vad ska vi göra?
Tillåt mig att resa norrut med ett kompani beridna män.
Jag ska få handelsmän och markägare att fylla er skattkista
eller deras likkistor.
Engelsmän dödar engelsmän.
Ingen som är lojal mot kronan behöver frukta nåt.
Och lojalitet innebär att betala sin andel till försvaret av riket.
Det är väl talat.
Tycker du inte det?
Mor?
Rikard vann lojalitet inte genom hot utan genom att vara ett exempel.
Mor, din helige son var imbecill.
Och du stödde alla hans dårskaper härifrån till Jerusalem och tillbaka.
Ja, du dyrkade honom
även när han i krig förlorade områden hans far vunnit i hårda strider.
Du kysste hans avbild
medan England tvingades betala fyra års inkomster
i lösen när han blev tillfångatagen.
Du har lika stor skuld som nån annan
till den förödelse som är mitt arv.
Jag har gett henne fler ärr än det här slaget ger mig.
Kansler.
Marshal,
du tjänade min bror troget och min far före honom.
Jag tror du ägnat tillräckligt med tid med min familj.
Du vill säkert ägna mer tid åt din egen.
Därför, och med stor sorg
accepterar jag din uppsägning från alla dina ämbeten och statsangelägenheter.
Ringen.
Ers majestät.
Välj noga, Godfrey, var du ska placera dolken.
För jag tänker välja lika noga.
Öppna porten!
Nottingham.
- Är det här ditt folk, Robin? - Jag vet inte, kanske.
De ser inte mycket ut för världen, dessa engelsmän.
De har tagit över dina områden rätt enkelt, eller hur?
Jag har hört att ni walesare, ni livnär er på purjolök.
Ni bor ihop med era får.
Jäkla skotska mulor.
Ni vill inte reta upp en bikupa, eller hur?
Då duger era svärd ingenting till.
Är du byns biodlare?
Nej. Jag är munk. Tuck var namnet.
Nåväl, broder Tuck, kan du säga mig var jag kan hitta sir Walter Loxley?
Är han inte vid Peper Harow...
Hur lång tid tar ditt ärende?
Stanna här.
Gud vare med er alla.
Var det allt?
Efter tio år?
Bäste broder, var kan man
dricka sig lagom bedövad här omkring?
Allan... Han är en kyrkans man. Jag ber om ursäkt, broder.
- Har ni mynt? - Jag har mynt.
Två stycken.
Var.
Har ni prövat honungsdrycken vi kallar mjöd?
Följ med mig.
Man får en aura av mjödet.
Jänta.
"Jänta"?
Antingen är ni blind eller så är ni ute efter allmosor.
Har ni hand om den här gården?
Så kan man uttrycka det, ja.
Jag önskar träffa sir Walter Loxley.
Och ni är?
Robin Longstride.
Bara Robin Longstride? Inget sir?
Nej, ma'am. Inget sir.
Gäller det skatten?
Nej, jag är här för att lämna ett svärd. Hans son är död.
Den här vägen.
Han tar din häst.
Marion!
Var är hon?
Ma'am, sir Walter kallar på er.
Jag vet, jag hör honom.
Säg till honom att vi har en gäst.
Jag är Marion Loxley. Roberts hustru.
Ers nåd, jag är skyldig er en ursäkt. Om jag hade vetat...
Dåliga nyheter är dåliga nyheter oavsett hur de kommer.
Jag är verkligen skyldig er ett tack för att ni själv levererade beskedet hit.
Stred ni tillsammans med min make?
Ja.
Dog han ärofullt?
I ett bakhåll, ma'am.
Han hade blivit vald att föra hem Rikards krona.
Marion, vem är här?
En resenär, Walter.
Det här kommer att ta honom väldigt hårt.
För in honom.
Ja, ja.
Säg att Robert är i det heliga landet, hälsa från honom att han återvänder snart.
Marion, vår resenär är säkert törstig.
Resenärer är alltid törstiga. Är det inte så?
Ert namn, sir?
Longstride. Robin Longstride.
Driver ni med mig?
Sir?
Er son
har bett mig ge er det här.
Och hur försvarar sig Robert om han inte har något svärd?
Så den förlorade sonen återvänder inte.
Inga tårar, ingen förlåtelse från hans far.
Ingen gottgörelse behövs.
Såg ni honom dö?
Jag var med honom när han dog.
Hans sista ord gällde banden mellan far och son.
Förlåt om jag är ohövlig.
Min sorg har väntat på den här dagen.
Kom hit så jag får se er.
Robin Longstride.
Ett nog så vanligt men ändå ädelt saxiskt namn.
Så ni stannar och äter med oss.
Men först måste ni ta ett bad, sir.
Ni stinker.
Jag har lagt fram några av min mans kläder. Jag hoppas det inte är allt för besvärande.
Ers nåd.
Jag behöver lite hjälp med ringbrynjan.
Winifred.
Huvan har en hake i nacken.
Tar ni av huvan, hittar ni en snörning i vapenrocken.
Tack.
Jag ska låta tvätta den.
Marion, mer vin.
Ni har rest en lång väg för att föra det här till mig.
Jag vet inte om det gör er pålitlig.
Eller manipulativ.
Marion, jag försöker bara bedöma vad vår gäst har för kvaliteter.
Är han stilig?
Ja.
Som tjänare ibland kan vara när de är nyktra.
Underhåll oss med berättelser om ert liv, sir.
Vi får inte så många besökare längre.
Förutom skatteindrivare och andra tiggare.
Jag känner inte till mitt ursprung. Jag vet bara var jag varit.
Marion, vad har hans ögon för färg?
Jag vet inte ännu.
Jag har ett förslag till er, unge man.
Ni gav mig det här svärdet, som har stor betydelse.
Ger ni mig er tid
så blir det ert.
Jag kan stanna en dag, eller mer.
- Jag har en fråga till er. - Och vad är det för fråga?
Orden på svärdets fäste, vad betyder de?
Jag har mycket att berätta för er, om historia. Om er historia.
Det var mycket vänligt.
Ni har inte hört hela mitt förslag ännu.
Jag vill att ni stannar i Nottingham och att ni för tillfället
är min son som återvänt och därmed Marions make.
Det är nog!
- Du har druckit för mycket. - Hör på.
Vi vet båda att utan en make förlorar du den här marken när jag dör.
Ifrågasätter du det?
- Nej. - Säger jag att han är min son
så är han det. Och därmed din make.
Det är en rimlig överenskommelse.
Jag förväntar mig inte att ni ska skaffa barn eller...
Nej, svärdet mot er tid, Longstride.
Är vi överens?
- Ja. - Marion, berätta för personalen
att min son har kommit och att vårt hem är åter komplett.
Be dem att ringa i kyrkklockorna för att fira.
Och mer vin.
Hej! Hej!
Jag vaknade om morgonen
Och kände ett trängande behov
Att drömma mig bort och tömma en bägare mjöd
Jag kände honungsbiets bett
Hembryggt.
Om jag inte var byns präst skulle jag vilja vara byns fyllbult.
Visst.
En man kan bli väldigt tillgiven här.
Jag har inte sett så många kvinnor på så få män utom i ett nunnekloster.
Hemligheten med framgång är att inte satsa på den sötaste.
Ta den alldagliga till vänster.
Där.
Hon är i min storlek. Jag ska få henne att le.
Jag ska få dig att le!
Kom hit!
Varför kallar de dig Lille John?
Vad försöker du antyda?
Jag är proportionerlig.
Så rulla fram en ny tunna till baren
Och häll upp ännu en bägare eller två så jag kan supa mig full
ENGLANDS SÖDRA KUST
Sluta.
Sa jag inte det?
Det verkar som vi ska dela min kammare.
Ett knep för att övertyga tjänarna.
Om avsikten är att lura dem
borde ni inte tilltala mig "Min make" eller "Kära du"?
Var inte fånig.
Nå, kommer ni eller inte?
Fråga mig snällt.
Jag ber er, käre make, vill ni dela min kammare?
Här.
Jag sover med en dolk.
Vid minsta försök att röra mig hugger jag av er mandom.
Förstått?
Tack för varningen.
Hej, hundar.
Hur mår ni, min vän?
Bra, tack.
De drack mycket.
...och väntar på er.
Tvåhundra franska soldater
Hampton Bay. Jag kommer efter.
Godfrey.
Var är era män?
De är döda, ers nåd.
Och Loxley?
Han lever.
Ödet har lämnat honom till mig.
Sätt fart!
Mot Barnsdale!
Jag hör en mans steg. God morgon, min son.
God morgon, Walter.
Far.
Vad är det ni vet om min bakgrund?
Tålamod.
Du måste visa upp dig själv idag. Bära ditt svärd.
Marion.
Jag är här, Walter.
Återbekanta din make med hans by och hans folk.
Jag förbereder hästarna.
Jag känner mig styrkt.
Jag vaknade i morse med en svällande glöd.
Åttiofyra.
Ett mirakel.
Jag har alltid undrat över mäns privata samtal.
Make.
Det här är ett rikt land.
Var är er boskap och era får?
Sålda, uppätna, stulna, bortbytta. Vi har haft sju magra år.
Vårt kött nu är kanin
eller vildsvin om vi har tur.
Och hjort?
Om man är villig att riskera att bli halshuggen av kungens bödel.
Alla landets hjortar tillhör Hans majestät.
De är Guds gåva inte kungens egendom.
Om det är olagligt för en man att försörja sig själv
hur kan han då vara en fri man?
Välkommen hem, sir.
- Sir Robert. - God morgon, Joseph. Emma.
Sir Walter är vår herre, och ni är Robert som återvänt, agera utifrån det.
Sir Robert. Minns ni mig?
Tom Chamberlain. Grisbonde.
Du ser inte en dag äldre ut, Tom.
Sir Robert.
När kommer våra unga pojkar tillbaka till oss?
Hittar ni min Jamie så säg åt honom att komma hem.
Utan arbete och med lite mat har bypojkarna försvunnit.
- För att bli soldater? - Tjuvskyttar.
Titta där.
Så ni är kvar här?
För tillfället, tilltala mig som sir Robert. Jag förklarar senare.
Mina soldater. Det här är så eleganta de kan bli.
Allan A'Dayle, Will Scarlet och Lille John.
Lady Marion.
Ni verkar ha haft en minnesvärd afton.
Verkligen.
Lady Marion Loxley. Min hustru.
Bra spelat.
Lite förhastat, men inte desto mindre bra spelat.
Du har så rätt, Robin.
Sir Robert.
- Sir Robert. - Sir...
- Sir Bob. - Sir Robert.
Broder.
Marion. Det kom goda nyheter från Peper Harow denna morgon.
Sir Robert, trevligt att ses igen.
Ni skulle ha sagt vem ni var där ute på fältet. Välkommen hem.
Ja, det borde jag. Förlåt mig, broder.
Vad händer här?
Vi flyttar kyrkans säd till York.
Politik från London, har jag hört.
Det är vår säd. Den tillhör den här jorden.
Jag följer bara order från mina överordnade,
fogar mig i deras beslut och regler.
Vet Hans helighet hur mycket honung du har?
Det finns vargar i York, sir Robert. Glupska vargar.
Bina är min familj.
Jag är gjord för att alstra.
Jag är ingen kyrklig broder. Har aldrig varit det.
Mina bin ger liv.
De är mitt liv, sir Robert.
Borde inte biskopen få veta
så prästerskapet kan stryka Nottingham-honung på Nottingham-bröd.
Tänk om säden inte skulle komma fram till York?
Då skulle vi inte behöva prata om dina bin.
Jag var en gammal ungmö när Robert uppvaktade mig.
Jag var dotter till en respektabel änka med några droppar adligt blod.
Vi vigdes och en vecka senare
reste han iväg för att skeppas till Frankrike och vidare till det heliga landet.
Det var mitt liv som gift,
med en man jag knappt kände.
- En god riddare. - Kort men god.
Jag menar han var en god riddare.
- En stridande riddare, en soldat. - Ja, han var min riddare.
Och jag var hans.
Sluta! Ni bryter nacken av den.
Marion.
Lugn.
Jag klarar mig.
Jag kan inte röra mig.
Tack.
Ers nåd?
Är det min tur nu?
Tack.
Bra gjort, sir.
Och att få se Marion Loxleys ben var mer än jag kunde hoppas på.
Ni har inte träffat min make.
Sir Robert.
Låt mig presentera sheriffen av Nottingham.
Välkommen hem, sir Robert.
Ni gör er snabbt känd genom att rädda kungens bagge från att drunkna.
Vad är det här?
Jag har rätt att ta hus eller boskap som skatt.
Ske Guds vilja.
Här är skatten för en bagge.
Er fräckhet mot lady Marion tar jag som något privat oss emellan.
Mjöd och sädalkohol?
Jag tänkte väl det.
Det är nåt vi måste göra.
Till er tjänst.
Okej, karlar.
Ni skulle ha gett er iväg när ni kunde. Jag har nåt på gång. Kom med.
Stanna hästarna.
Du där! Flytta på dig! Vi kommer på kyrkans uppdrag!
Ingen får passera
om de inte löser gåtan.
Mångalning!
Och hur lyder gåtan? Fräcka usling.
Vad har arton ben och går ingenstans?
Minsta rörelse blir er sista.
God afton, frände.
Jag kräver att få veta vilka ni är.
Vi är maskerade män ute på jakt.
Glada nu, på er bekostnad.
"Herren tager..."
Och vi skall giva tillbaka.
Mitt råd är att plantera nu, i månsken.
Varför då, bäste broder?
När det gror kan jag hävda att det är Guds mirakel.
Kyrkan i York skulle aldrig förneka ett mirakel.
- Hur mycket längre? - Ungefär arton km.
Jag trodde ni hade lämnat oss.
Fälten har blivit sådda.
Jag ville inte väcka er.
Hur fick ni tag i utsäde?
Om ni måste veta, det var inte en gåva.
Tack.
Fotsoldater, var redo!
Den här kung John är inte min kung!
Ni! Är ni Baldwin? Öppna de här portarna.
I vems namn angriper ni oss?
I kung Johns namn.
Betala eller brinn.
Vi har betalat i pengar och män för kung Rikards krig!
Och vi har inte mer att ge.
- Bränn ner det. - Bågskyttar!
Undan!
Låt hästarna passera.
Kom igen.
Ers nåd, den här vägen!
Kungörelse
I Johns namn
av Guds nåde konung av England
meddelas till alla som vistas här att skatt är sanktionerad.
Personer som vägrar följa lagen
blir härav föremål för stränga straff.
På uppdrag av Hans majestät, kung John.
Fader Tancred!
Ers majestät.
Jag har förlorat kung Johns förtroende
men han kanske lyssnar på er.
Tillåt mig ha en annan uppfattning, William.
Ni är mycket visare än er uggla.
Kanske det. Jag har levat längre.
Edward, ta honom.
Ers majestät.
John är ingen Rikard, tyvärr, Ers majestät.
Men jag tjänar tronen, och tronen kommer att bestå.
Tala klartext, Marshal. Vad bekymrar dig?
Kronan svävar i fara.
Godfrey har konspirerat med Filip av Frankrike.
Franska trupper har redan landstigit
och mördar engelsmän i kung Johns namn.
Baronerna i norr kommer att starta ett inbördeskrig mot tronen.
Och lämna vår kust oförsvarad mot en invasion
som helt säkert kommer.
Så Johns mor får läxa upp honom som ett barn och visa vad som är hans plikt.
Min son har en fiende i sitt hov som står honom mycket nära.
En engelsk förrädare. En betald fransk agent.
Berättar ni det för mig istället för kungen?
Isabella!
Det är ni som måste göra det.
Berätta för kung John att ni fått veta det från Frankrike, från Filip själv.
Varför inte säga sanningen? Att William Marshal...
En mor han misstror kommer med information från en vanärad man.
Nej.
Om ni vill bli drottning måste ni rädda John.
Och England.
Nej!
Godfrey! Den satans Judas!
För helvete, det är en lögn.
Du ljuger!
Det är sant.
Förlåt, min älskade.
- Sheriff. - Där uppe.
Mannen säger inte sitt namn. Kräver att få träffa sheriffen.
"Kräver"?
- Gå härifrån. - Ers nåd.
Skatteindrivningen går snabbt.
Snart är det Nottinghams tur.
Bra. Bra.
Hälsa sir Godfrey att sheriffen av Nottingham är lojal mot honom.
Be honom godkänna mitt mandat.
Jag ser problem med Loxley av Peper Harow.
Ger dig en blind gammal man problem?
Ja, och hans son kommer att skapa fler.
Korstågsriddaren Robert Loxley har återvänt senaste veckan.
Marion.
Fortsätt!
Har han talat?
Han spionerade, Loop.
Spionerade?
Robert, jag skäms över er.
Hej, Marion.
Jag ska rädda er.
Känner ni honom?
Det här är min man sir Robert Loxley.
Sir Robert, Sherwoods rymlingar.
Lösgör honom.
Spioner ska inte släppas så lätt.
Det var inte snällt.
Var ni korsriddare?
Ja.
Hörde ni, pojkar? Ni har fångat en korsriddare.
- Mina män är duktiga. - Det vet jag inte precis.
Det var nog antalet som spelade roll.
Men de rör sig lika tyst som djuren i skogen.
Det är bara en färdighet om man vill vara människa.
Man blir inte djuren man jagar.
- Vi är soldater. - Nej, det är ni inte.
Soldater har ett syfte. Vad är ert?
Ni har inget. Ni är plundare.
Simpla tjuvar med mycket att lära.
Som vad?
Jag kan lära er att göra knopar.
Jag kan lära er vilket träslag som gör starkast pilbågar.
Jag kan lära er hur man gör pilar som flyger mer än 6 meter.
Och jag kan hjälpa Marion att lära er att hålla er rena
så ni inte blir sjuka.
Jag vet inte vad du slåss mot, men det är inte jag. Jag är ingen fiende.
Om du vill prata, så vet du var jag finns.
Fru?
SLOTTET BERKHAMSTED, MARSHALS RESIDENS
Marshal.
Undan! Gör plats för kungen!
Ers majestät.
Vad i helvete gör ni här?
Sire?
Kan ni hålla djuret still? Har det spasmer?
Tror ni inte jag märker hur ni svikit mig?
Om Ers majestät minns vårt senaste samtal...
Då var inte Filip av Frankrike på väg mot oss med en invasionsflotta.
Eller var han det, Marshal?
Min vän Godfrey
är inte den vän jag trodde han var.
Han jagade upp baronerna i norr mot mig.
De kommer söderut med en armé.
Marshal, hur vågar de? Hur vågar de?
Sire, bortglömda män är farliga män.
Baronerna måste få veta
att när fransmännen kommer, är vi alla engelsmän.
- Fitzrobert. - Baldwin.
Vi skapar en armé av de från norr och marscherar mot London.
Baronerna behöver ledning.
Insiktsfulla kungar vet att de måste låta sina män se dem i ögonen
och höra deras röst.
Låt oss rida norrut tillsammans och möta dem.
De marscherar mot sin kung, Marshal.
Deras kung.
Vi ska möta dem med vår milis pikar i deras bukar.
Du har tappat greppet.
Vi kanske ska ta hand om baronerna utan dig.
Sadla en häst. Jag reser omedelbart.
Jag vill veta var jag kan hitta Godfrey.
Ers nåd.
- Jag hittade honom, Ers nåd. - Var?
I Nottingham. Han lever helt öppet som Walter Loxleys son.
Då går vi mot Nottingham.
Ta inga fångar. Bränn ner allt.
Ta två män, fyra hästar.
Rid mot kusten. Sedan vidare till Paris och meddela kungen.
Vad för meddelande?
Säg att det är dags.
Jag ska göra platsen berömd.
Kom, Allan!
Jag får dem fulla, du får dem att dansa!
Musik, skratt, knastrandet från en eld när man grillar en gris.
Livet har återvänt. Du har gett oss det tillbaka, Robin.
"...tills lamm blir lejon."
Hur visste ni att det var jag?
Vem annars skulle sätta sig objuden
som en vän från forna dagar?
Hur mår ni, William?
Bra och dåligt.
Varför är ni här?
Jag rider till Barnsdale i kväll.
Jag hörde något om baronernas ilska mot skatteindrivarna...
Ilskan har blivit handling.
De marscherar till kungen.
Tror ni att ni kan få baronerna att ändra sig?
Inte att ändra sig.
Att gå med kung John mot en fransk invasion.
- En vad? - Hjälp mig, Walter.
Jag kan inte gå med er.
Jag kan inte tala för kungen.
Han är den ende kung vi har.
Men inte vårt enda hopp.
Förklara.
- Marion. - Jag är här, Walter.
Det här är min vän William Marshal.
Lady Marion Loxley, min sons fru.
Det gladde mig att se sir Robert när han gick i land i London.
Ni vet bättre, Marshal.
Jag vet att jag vill träffa Robin Longstride igen.
Vi har mötts förut.
Ja, jag vet. I London.
Nej, när ni var barn.
En liten grabb.
Sir Walter och jag återvände från det heliga landet för att ta med er hem.
Men ni var inte där.
Vi hade förlorat Thomas Longstrides son.
Det var ett sår som aldrig läkte.
Du måste få veta det jag vet.
Din far var stenhuggare.
Är du nöjd med det?
Ja. Det är jag.
Men han var mer än så. Han var visionär.
Vad såg han?
Att kungar behöver sina undersåtar
lika mycket som undersåtarna behöver kungar.
En farlig tanke.
Din far var en tänkare. Han hade ett sätt att tala
som fick en att lyssna och ryckas med.
Ingen av dessa saker kan skrivas ner, Robin.
Du måste införliva dem i ditt innersta väsen.
Det handlar om konsten att minnas.
"Res er och res er igen tills lamm blir lejon."
Till slut lyssnade hundratals, tusentals som tog upp hans krav
på rättigheter för alla stånd, från baroner till livegna.
"Res er och res er igen
tills lamm blir lejon."
Vad hände med honom?
Slut dina ögon.
...fundament som bygger på allas rätt till frihet!
Longstride, överge frihetsbrevet och ge oss namnen!
Du var där.
Du såg det.
Det gör jag inte.
Inte död.
Inte nu.
Här är min kopia av huvudtraktatet.
Det här frihetsbrevet skrevs av din far.
Där är namnen på alla baroner som skrev under frihetsbrevet.
Fitzrobert, Baldwin, Marshal och jag själv.
Det han önskade var ett frihetsbrev som gav alla män samma rättigheter.
Sir Walter? En budbärare till er.
Visa in honom.
Stig fram, sir.
- Ers nåd. - Jag lyssnar.
Peterborough är nerbränt av kungens män.
Fitzrobert samlar en armé för att döda kungen i London.
Marshal ber er närvara vid överläggningarna i Barnsdale.
Kan ni vänta utanför?
Den tid ska komma då mannen prövas.
Undanflykternas tid är förbi.
Håll om mig som en son.
Gå.
Maggie, var är frun?
Jag kan inte hitta henne, sir.
När vi slåss för våra liv, vår familj och vår ära
måste vi slåss intill döden.
Du har tillbringat för lång tid på slottet, William.
Min tid på slottet ger mig perspektiv.
Just nu
seglar kung Filip mot vår kust.
Godfrey och hans marodörer är fransmän!
Varje minut vi slösar bort i oenighet
för oss närmare förödelsen av vårt land!
Vi har åderlåtits
av kungen långt före Godfrey.
Åk tillbaka till London och tala om för kungen
att vi ska möta honom på det fält han väljer.
- Undan! - Vi slåss inte för att rädda Johns krona.
Låt honom hellre böja sig för oss.
Ni ska få mer, sir Baldwin.
Mitt bröst öppet för ert svärd.
Använd mitt.
Sätt igång.
Inte?
Den här vill ni ha, eller hur? Det är den här han vill ha.
Bra, jag låter hellre er än fransmännen ta mitt liv.
Ni misstar er på mig, Sire.
Jag har ingen rätt och ingen ambition att bära kronan.
Men låt den rättmätige bäraren ta varning
från och med nu kommer vi bara att lyda lagar vi själva varit med om att skapa.
Vi är inte får som ska styckas av era slaktare.
Godfrey försökte vända er mot mig.
Då gjorde han mer än han behövde för att åstadkomma det.
Vi måste ta ett beslut. Ett mycket viktigt beslut.
Tycker ni inte att vi har betalat för höga skatter alldeles för länge?
Det är här jag föddes.
TILLS LAMM BLIR LEJON
- Vad betyder det? - Det betyder att man aldrig ger upp.
Vi kommer inte att vara lojala mot kronan som rånar oss och svälter oss!
Kungen måste lyssna på det vi säger!
En kung förhandlar inte om den lojalitet alla undersåtar är skyldig honom.
Utan lojalitet finns inget kungadöme. Då finns ingenting.
Jag talar för sir Walter Loxley.
- Låt mannen tala. - Låt honom tala!
Tala, om du måste.
Om man ska bygga för framtiden
måste grunden göras stark.
Lagarna i det här landet förslavar folket under dess kung.
En kung som kräver lojalitet men inte erbjuder nåt tillbaka.
Jag har marscherat från Frankrike
till Palestina och tillbaka.
Och jag vet
att i tyranni finns bara misslyckande.
Man bygger ett land som man bygger en katedral,
från grunden och uppåt.
Gör varje man myndig
och ni vinner styrka.
Ja, vem kan invända mot så förståndiga ord?
Om Ers majestät skulle erbjuda rättvisa.
Rättvisa i form av ett frihetsbrev
som ger varje man tillåtelse att sörja för sig och sitt hem
och trygghet från att dömas utan grund
eller fängslas utan åtal
att arbeta, äta och leva av det han skapat i sitt anletes svett
och glädjas åt det han kan.
Den kungen skulle vara en storartad kung.
Han skulle inte bara vinna folkets lojalitet
utan även deras kärlek.
Så vad vill ni ha?
Ett slott till varje man?
Varje engelsmans hem är hans slott.
Det vi skulle be om, Ers majestät
är frihet.
Lagstadgad frihet!
Ers majestät, Ers nåder,
den franska flottan är i Engelska kanalen.
Sire, ni har en möjlighet att ena era undersåtar, hög som låg.
Det hänger på en nick från er.
Behöver jag bara nicka?
Jag kan bättre än så.
Jag ger mitt ord
att ett sådant frihetsbrev ska skrivas.
Vid min mors liv svär jag på det.
Godfrey färdas mot Nottingham. Jag måste stanna med kungen.
Jag skickar Baldwin och Fitzrobert med dig.
Vi möts igen vid Vita hästen, när du är klar.
Robin, er far var en stor man.
Och ni är hans son.
Maggie, vilka är i huset?
Länge leve konungen!
Mina herrar.
Jag är sheriffen av Nottingham.
Bränn ner det!
Bränn ner huset!
Jag är fransman på min mors sida.
Sir Walter! Sir Walter!
Loxley!
Kom ut och visa dig!
Loxley!
Vem ropar?
Jag ropar på Robert Loxley.
Min son är inte här.
Det är sant.
För han ligger död i ett franskt dike.
Och vem är ni, sir, som säger det?
Vem är jag?
Jag är den som dödade honom.
Kämpa mot mig om ni vågar.
Herre, visa nåd.
Lämna det på bordet! Nästa!
Nästa! Kom igen!
- Namn? - Loxley.
Förnamn?
Marion.
Mark?
Femtusen tunnland.
Lady Marion Loxley?
Det är jag.
Mina herrar, mycket nöje!
Var är ni?
Kom hit.
Ingen borde äga fyratusen tunnland.
Femtusen tunnland.
Lugn.
Baldwin! Fitzrobert!
Ta södra flanken och omringa dem från väst.
Will och Allan, ta er upp på taken och välj era mål.
Lady Marion.
Fienden kommer.
Håll era positioner!
Framåt!
Skynda er.
Följ mig.
Kan nån vara snäll och ta barnet! Rädda barnet, snälla!
John, ducka.
Det går bra.
Gå på andra sidan.
Backa undan!
Lämna plats!
Skynda er, det går bra. Snälla, skynda er!
Svärd!
Stanna!
Stanna, eller vi dödar er
allesammans.
På knä, era franska byrackor.
Vem är ert befäl?
Var landstiger Filip?
Var landstiger kung Filip och när?
Det är min sista pil.
Dungeness! Om två dagar.
Så är läget. Vi har två dagar på oss.
En gång förut sa jag adjö till en man som drog ut i krig.
Han kom aldrig tillbaka.
Fråga mig snällt.
Jag älskar dig, Marion.
Ers majestät, vi är framme.
Visa signalen!
Ers nåd!
Signalen!
Där borta!
Tänd elden.
Eldarna!
Där borta!
Påbörja landstigningen.
Longstride!
Vad nytt om Walter och Nottingham?
Sir Walter är död. Godfrey dödade honom.
Mina herrar, vi går ut i krig.
Det är första gången för mig. Jag ska leda.
Framåt!
Det är många fransmän.
Vad kan vi göra?
Bågskyttar till klippkrönet.
Kavalleriet till stranden. Vi väntar där.
- Följ efter mig! - Bågskyttar!
En utmärkt plan.
Kavalleri!
Herregud.
Var beredda!
Framåt!
- Höj era bågar! - Höj era bågar!
Var beredda!
Skjut! Skjut!
Vänta!
För Guds skull, Marion!
Loxley,
låt dina mannar sitta upp och delta i anfallet.
Följ mig!
Bågar, pilar!
Skjut! Skjut!
Det här ser inte ut som ett land i inbördeskrig.
Framåt!
Bågskyttar, framåt!
Kom nu, Marshal.
Vi är tillräckligt nära, Sire.
Det var inte tillräckligt nära för Rikard.
Och se hur det gick för honom.
Framåt!
Skydda kungen!
Det här är för dig, Walter.
Nej!
Marion!
Ge er!
Vänd om!
Segla tillbaka!
Vi strider en annan dag!
Sire! Sire!
De har kapitulerat, Sire!
Ja! Till vem?
Till honom.
Longstride! Robin!
Jag gjorde inte mig själv till kung.
Gud gjorde det.
Kung av guds nåde.
Nu kommer ni med det här dokumentet
och vill begränsa den makt som Gud givit mig!
Sire, ni gav ert ord!
Nej.
- Ni gav ert ord! - Bad jag er tala, sir?
Eller er, madam?
Sire, vi värnade er!
Värna era ägor istället.
Bågskyttar!
Ni har tur att jag känner mig barmhärtig.
Men när det gäller Robin Longstride, stenhuggarens son
och hans brott stöld och uppvigling
och att låtsas vara kungens riddare, ett brott som kan straffas med döden
förklarar jag honom, från denna dag och framöver som laglös!
Han ska jagas resten av sitt liv...
- Vi godtar inte det! ...tills hans kadaver mättar
rävar och kråkor.
Hör på mig! Hör på mig!
Enligt kungligt påbud
ska Robin Longstride, även känd som Robin Hood,
och alla som skyddar eller hjälper honom
förklaras vara fredlösa i riket.
Deras egendom förverkas
och deras liv ska tas av varje engelsman som ser dem.
En spik, tack. Och en hammare.
En spik!
Iväg med dig. Kom hit.
- Har ni övat på att göra knopar? - Ja.
Har ni skjutit med pil och båge?
Vem träffade nåt? Nån?
Skogen är den fredlöses vän.
Nu välkomnas vi av de föräldralösa pojkarna.
Inga skatter, inget tionde.
Inga är rika, inga är fattiga. Rättvis fördelning för alla av naturens gåvor.
Många fel ska rättas till i kung Johns land.
Vaka över oss, Walter.
Så började legenden.
För Lejonhjärta!
FILMEN TILLÄGNAS VÅR VÄN OCH KOLLEGA
BRET JOHNSON 1958-2010
Swedish